I tidigare avsnitt:
Min syster blev mördad av en utomjording. Var det du?
Liz letar efter en mördare. Då ger vi henne en.
Jag ska erkänna. Jag dödade dem trots allt.
Vi vet inte varför de händer.
Senast var i high school när hon var rädd att bli övergiven.
Nu är hon rädd att hon ska mista dig!
-Isobel! Vad hände? -Det händer igen.
Du anar inte hur mycket jag vet.
Märket... Hur är det möjligt?
Det är inte din hand. Din är för stor. Och Michaels var bruten.
Det är därför du har ljugit!
-Vad är det, Michael? -Jag dödade dem inte, Isobel.
Du vet vem som gjorde det.
Det var Isobel, eller hur?
Ja.
Vissa ögonblick definierar vårt liv. Andra ögonblick delar det.
Händelser som gör oss till två olika människor:
Den vi var innan, och den vi är efteråt. För alltid.
Kate Long har fest i kväll. Alla är där.
-Det var Michaels tur, Iz. -Vi fyller inte ens år.
Det är bara dagen nån hittade oss i öknen.
Jag måste kissa.
Hon har varit extra irriterande på sistone.
Så... Jag kan flytta saker.
Isobel kan påverka folks tankar. Vet du vad din kraft är än?
Utom att orsaka elavbrott när jag drömmer om sex?
Världens sämsta superkraft. Jag är trasig.
Seriöst? När jag blir arg kastar jag möbler med hjärnan. Jag är trasig.
-Händer det fortfarande? -Jag blir ofta arg.
Kvinnan på hemmet tog dit en präst som skulle driva ut mina demoner.
-Exorcism gör tydligen rätt ont. -Herregud, Michael.
Gud hade nog inte med saken att göra. Jag vill inte prata om det.
Isobel! Isobel!
Gjorde han dig illa? Isobel? Isobel!
Han har en kniv.
Max? Vad i...?
Är han död?
-Hur...? -Jag visste bara att jag kunde.
-Återuppliva honom! -Det funkar nog inte så.
-Vad ska vi göra, Iz? Iz? -Isobel.
Ena dagen var vi barn, och nästa var vi nåt annat.
-Vad gör du? -Vad ser det ut som?
Jag gräver en jäkla grav.
Jag var mördare och Michael var min medbrottsling.
Och Isobel... Isobel var trasig.
Efter campingturen började Isobel få blackouter.
De var kortvariga och ovanliga.
Hon försvann korta stunder.
Jag har läst att vissa får minnesluckor efter trauman.
Jag insåg inte då att jag hade förlorat en del av min syster.
Berätta om kvällen då jag förlorade min, Max.
Sammanhanget är viktigt. Vilka vi var då är viktigt.
Minns du hur vi var innan Rosa dog?
Det var slutet av high school. Universum var vårt.
Vi kunde göra vad som helst och bli vilka som helst.
Pull!
-Du missar aldrig! -Wow, en användbar superkraft.
Så... Jag har fått fullt stipendium till University of New Mexico.
Va? Vad kul!
Jag sa ju det! Dina betyg är ju sjuka.
-Håller du fast vid planen? -Japp.
Jag jobbar i sommar, sen sticker jag.
-Bo på vandrarhem, tågluffa... -Europeiska tjejer...
Nej, jag ska skriva. Jag har en roman i mig!
-Jag måste bara hitta den. -Jag vet.
Iz! Ska du inte säga nåt? Gratta honom.
-Vad är det med henne? -Panik för att high school tar slut?
-Eller jakt på uppmärksamhet. -Eller det.
Bara tre pass kvar på Crashdown-
-sen köper jag Rosas bil och blir fri!
-Bensinpengar, då? -Glädjedödare.
-Hej, Liz. -Hej, Max! Vad läser du?
"Jag tar 'high school-klyschor' för 500 poäng."
Kyle!
-Jag kom in på Michigan. -Gjorde du?
-Det är ju fantastiskt! -Heja Wolverines!
Vad gör du? Du har historia nu.
Du skymmer solen.
-Skolkar du igen blir det ingen bal. -Jag struntar i balen.
Okej, vem är du?
-Var ska vi få tag i grejer, då? -Jag langar inte längre, Kate.
Du måste fixa grejerna.
Om du förstör balen ska Jasmine och jag förstöra ditt liv.
-Rota inte bland mina saker! -Ljug inte för mig!
-Jag är 19! -Du bor hemma hos mig!
-Vart ska du? Popcornen, då? -Jag kan inte andas här, Liz.
Mamma kommer snart hem och då lugnar pappa ner sig.
-Vi ska shoppa klänningar. -Jag struntar i om mamma kommer hem.
Är du inte trött på att gå på hennes lögner?
Hitta på en ursäkt till fångvaktaren.
-Vad gör du? -Tittar på stjärnorna.
Vilken tur att du är här.
Jag har haft en usel dag.
Jag med. Men nu är den slut. Titta.
Jag har hittat min favoritstjärnbild.
Det är en man och en orm.
Mannen kanske dödar ormen, eller också är det tvärtom.
Man ser inte var mannen slutar och ormen börjar.
Vad heter den?
Ophiuchus.
MAJ 2008
Vad fan, Guerin? Sno inte instrument från musikrummet. Den är min.
Jag skulle lämna tillbaka den. Och...den var ostämd.
Varsågod.
Bor du verkligen i din bil?
Är ryktena om dig sanna?
Du har ändå tur. Det suger att bo hemma hos mig.
Det finns en redskapsbod bakom vårt hus.
Det är varmt där. Jag brukar gå dit när jag har det tufft.
Så...
Här kommer din favoritservitris.
Ska du berätta att hennes "milkshakes bring you to the yard"?
Hej, Max. En Marsmilkshake med vispgrädde och två körsbär?
Kommer du ihåg min milkshakebeställning?
Ja, min hjärna är min superkraft. Nåt annat?
Tre burgare och tre pommes med rymdsås, att ta med.
Två pommes. - Jag bantar inför balen. Det vet du.
Du ska ju inte gå på balen.
-Hej. Isobel Evans. Har vi träffats? -Du sa att du inte brydde dig.
Sen skolkade du från historian och idrotten.
Markham sa att du inte får gå på balen. Minns du inte det här?
Jag ser till att Markham ändrar sig.
Min hjärna är min superkraft också.
Izzie. Jag slutar om 20 minuter, sen kan vi gå.
-Vart? -På "The Last House on the Left".
Tack för inbjudan. Jättesnällt.
Men jag letar inte efter nya vänner just nu.
Vi möts vid bilen.
Jag är hemskt ledsen. Hon...hatar skräckfilmer.
Om du rör min dotter ska jag hacka sönder dig i så små bitar-
-att gamarna kan äta upp dig som chips.
-Jag...pratar spanska. -Jag vet.
Du är... Wow!
-Har du bytt klänning? -Ibland vill man klä sig i rött.
Den är jättefin. Du är så lik din mamma.
Jag hoppades att hon skulle komma i dag.
Vi visar henne bilderna.
-Och en med Rosa! -Bonitas.
-Jajamän! -Lägg av...! Var normala.
-Normala? -Normala och seriösa!
-Ni är världens sämsta dejter. -Dejter begränsar en bara.
Max borde ha bjudit ut nån. Tess gillar dig. Hon är söt!
-Sexig. -Jag går hellre med er.
Dessutom tar det slut snart.
Vart fan ska du, Manes? Vad är du rädd för?
-Säg det igen. -Vad är grejen, Alex?
Vi har bara olika smak. Jag gillar tacos och du gillar korv.
-Så sa du inte. -Vad sa jag?
Kyle!
Nu tycker jag att du överreagerar, Manes.
Får inte Liz höra vad du kallade mig? Ska du vara två olika personer?
-Du är feg. Det har du alltid varit. -Kyle!
Gick det bra?
-Vänta, Liz... -Följ inte efter!
Alex har rätt. Väx upp!
Vi har stängt.
Hej.
"Hej"? Allvarligt?
Tror du att jag har glömt vilken bitch du var häromdagen?
Du skäms för mig inför din bror, eller hur?
Du sa att du struntade i mitt rykte.
-Jag skäms inte för dig. -Varför låtsas du inte känna mig, då?
Förlåt. Jag vet att jag har varit konstig på sistone.
Jag har haft det jobbigt.
Jag önskar att jag kunde vara den jag är med dig hela tiden.
Sög balen, eller?
Jag bryr mig bara inte om de människorna.
-Vad ska du med ryggsäcken till? -Jag tänker nog lämna stan ett tag.
En kille vill hjälpa mig att hålla mig ren. Det är svårt.
-Vadå för kille? -Ingen sån kille.
Han är mer som en fadersgestalt. Han har också haft missbruk.
Jag behöver se nåt annat. Den här stan kväver mig.
Jag skulle stanna med Liz, men nu har hon planer.
-Då sticker vi. -Vadå, du och jag?
Åk bort med mig i stället.
Liz?
Max... Hej.
Vill du vara ensam?
Kyle är inte så elak. Jag ser det goda i honom.
Men han är lagkapten och balens kung, så hans ego bara...
"Det huvud som bär kronan ligger illa."
-Ni reder säkert ut det. -Nej.
Tråkigt att du är ledsen.
Jag grät inte på grund av Kyle.
Jag grät för att jag har haft en jobbig dag...
...och saknar min mamma.
Om hon vore här skulle hon säkert bara vara...
...full och egoistisk...
...men jag saknar henne ändå.
Hon kanske tror att jag är vuxen och kan ta hand om mig själv.
Men det är jag inte.
Jag behöver fortfarande bli omhändertagen.
Var det Shakespeare? Det där du sa om kronan.
"Henrik den fjärde"...andra delen.
Du är bara för mycket, Max Evans.
Max! Isobel är borta.
Och jag anar oråd.
Gå. Maria är på väg. Jag klarar mig.
Okej.
God natt, Liz.
Isobel! Vad i helvete?
-Är det där...? -Nej, det är nog bara färg.
-Var du med Rosa? -Är du hög?
-Nej! Jag vet inte hur jag kom hit. -Ljug inte! Det där är Rosas konst.
Hon langar. Säg sanningen.
Mitt liv angår inte dig, Max. Det har du markerat tydligt.
-Vi har letat... -Du ska lämna mig!
Du ska till andra sidan jorden! Jag, då?
Lev ditt liv! Väx upp. Vi överger dig inte.
Förlåt att jag förstörde balen för er.
Jag kan lösa mina egna problem, utan er.
JUNI 2008
Guerin. Ta det lugnt. Det är bara jag.
Jag satt bara här.
Det är lugnt. Bra att du har sovit här. Det är kallt ute.
Jag tog med den här. Den är min brors.
Jag tänkte att du kunde använda den.
-Varför är du så snäll mot mig? -Alla har inte baktankar.
Ibland kan man vara snäll utan anledning.
Inte i min erfarenhet.
Det är det enda som får tankarna att tystna.
-Att spela musik. -Tystnar det då?
Jag har ett enda stort kaos inom mig.
Det enda jag vill är att fly från mig själv.
Men när jag spelar... förändras hela min entropi.
Allt blir tyst.
-Tack. -Varsågod.
Rosa? Vem har gjort det här?
Kate och Jasmine. De är arga på mig.
Liz får inte se det här. Hon skulle låna bilen i eftermiddag, men...
-Jag hjälper dig... -Nej.
Har jag gjort nåt fel?
Jag trodde att Kate Long var min vän, men jag är väl bara en langare.
Mamma är värdelös och Liz ska sticka-
-och jag fick precis reda på att pappa...
Du... Du är intensiv.
Du är för mycket, Izzie. Jag klarar inte av det!
Isobel röker väl bara på för mycket. Men varför måste hon ljuga?
Minns du efter campingresan när hon fick minnesluckor?
-Tror du att det händer igen? -Kanske.
Jag vet inte. Ibland känns det bara som om hon...inte är där.
-Varför pratar hon inte med oss? -Hon är sur för att vi ska sticka.
Ja... Jag kanske ska prata med mina föräldrar.
Nej, då tar de henne till en läkare som tar prover.
Hon vaknar på skumma ställen ibland. Välkommen till mitt liv.
Oroa dig inte så mycket. Man imiterar bara en avgångselev en gång i livet.
Jag vet! Du har säkert rätt. Hon är säkert bara stressad.
På tal om att imitera en avgångselev...
...funderar jag på att bjuda ut Liz.
Kom igen! Efter sommaren sticker hon.
Vi hade ett ögonblick. Ett sånt där som känns värt att kämpa för.
Ja... Jag vet hur det känns.
Jag behöver bilen. Jag måste göra biologiprojektet.
-Nej, jag ska ha den. -Det är till skolan!
Du tar examen om två veckor. Måste du verkligen göra allt perfekt?
-Jag hade inte behövt det om du... -Om jag vadå?
Pappa ska inte oroa sig för oss båda.
Du är precis som mamma. Bara du spelar roll!
Jag är inte alls som mamma. Jag är här!
Rosa.
Hej. Jag kan skjutsa dig.
Till öknen. Jag måste också göra projektet.
Strunt i projektet. Vi åker ut på äventyr i stället.
Okej!
Ska det här föreställa ett äventyr?
Liz Ortecho skulle aldrig strunta i läxan och dricka öl med en kille.
Gracias.
Nu får du berätta. Var har du fått tag i falsklegget?
Rosa.
En gång gick jag nästan på Fall Out Boy.
"Sasha Jiménez, 25 år gammal."
Det är jag.
-Och du är...? -Max Evans.
Okej, då!
Berätta om dig själv, "Max Evans, 25 år gammal".
-Du får börja. -Jag är dansös.
-Och du? -Jag är författare.
-Jag skriver mest romaner. -Superpretentiösa romaner?
Nej!
Jag vill skriva nåt man blir uppslukad av.
Nåt som känns som hemma, som en varm filt när det är kallt.
Du skriver säkert fantastiskt bra.
Du dansar säkert fantastiskt.
Kom! Jag ska visa dig.
-Hej. Kan vi prata? -Ja, det kan vi väl.
Lite mer...avskilt, kanske?
Okej. Ett steg framåt... En, två, tre... Precis så! Perfekt.
Okej, snabbare nu. Är du beredd?
En, två, tre...
Du skulle aldrig överleva på en quinceañera. Herregud!
Jag älskar den här låten.
Vi gör box-step. Det är lättare.
Okej. Prata, då.
Förlåt...
-Jag vill väldigt gärna kyssa dig. -Okej. Ja.
Men det känns inte rätt.
Det är inte ditt fel. Det känns bara för sent.
-Vadå? Vi har hela sommaren på oss. -Nej, det har vi inte.
Efter examen ska jag resa. Jag vill se det här landet.
Mina föräldrar kämpade sig hit och jag har aldrig lämnat Roswell.
Jag vill se havet.
Men jag kan nog inte kyssa dig och sen åka iväg.
Jag vill inte vara nån som lämnar, som min mamma.
Stanna, då.
Men jag vill inte heller vara tjejen som ändrar sina planer för en kille.
Vi har usel timing.
Har du gjort det här förut?
Ja, men inte med...
-En kille? -Ja.
Och inte med nån som jag har tyckt om...
...lika mycket som jag tycker om dig.
Det är spännande att bryta mot reglerna.
-Skit i biologiprojektet! -Ja!
-Jag kommer att göra det i morgon. -Jag med.
-Om jag ändrar mina planer, då? -Va?
Du vill inte ändra dina planer för en kille.
Men det enda jag nånsin har velat är att ändra mina planer för dig.
-Vill du följa med mig? -Vi kan kyssas vid havet.
Eller Grand Canyon, eller högst upp på Empire State Building.
Det blir en perfekt sommar.
Pappa.
Det här tar slut nu.
-Hur vågar du? I mitt hus? -Det har inget med dig att göra.
Allt du gör återspeglas på mig.
Och jag vägrar bli utskämd.
-Rör honom inte! -Nej!
Hördu! Vad gör du här? Rör inte min bil.
-Jag skjutsade hem Liz. -Låt min syster vara.
-Jag vet att du umgås med Isobel. -Det här handlar om dig.
-Du är full, Rosa. -Jag har visst en gräns.
Det spelar ingen roll. Jag vet vad du är.
-Va? -Stan är full av såna som du.
Izzie låtsades vara min vän, men hon är en mobbare, och du är en idiot.
Liz behöver inte det.
-Hon ska bli nån. -Det är inte så.
Hon ska glömma den här småstaden och alla små människor. Lämna oss i fred.
Stick!
Isobel.
Isobel! Iz!
Isobel!
Jag gjorde det för din skull. Jag gjorde allt för din skull.
-Vad har du gjort? -Hon var opålitlig.
Isobel!
Herregud! Stå inte bara där, Michael!
-Hon lever. Hon lever. -Hon gjorde det.
-Jag såg henne göra det, Max. -Rosa!
Isobel dödade allihop.
-Nej, nej, nej! -Varför kan du inte hela henne?
-Du måste göra nåt. -Jag vet inte!
Jag har aldrig återupplivat nån. Jag är inte stark nog.
Vi måste härifrån.
Vi måste ringa era föräldrar. Vi ringer polisen!
Och anmäla Isobel? Det här är inte hon.
Nåt är fel. Hon skulle inte göra så här.
Vi kan inte lämna kropparna här. Det är bevis överallt, Max.
Det är vårt fel.
Vi borde inte ha lämnat henne. Vi borde ha skyddat henne.
Vi måste skydda henne nu.
Vi mörkar det här.
Herregud.
Vad är det som har hänt?
-Minns du inte? -Nej.
-Jag...har strulat till det, Iz. -Va?
Michael. Vad gör du?
-Hur? -Jag hamnade i slagsmål.
Svinet sabbade min hand.
Jag söp mig full, träffade tjejerna och kunde inte styra telekinesin.
Det var som förr, innan jag kunde styra den. Det var inte meningen.
-Ta min bil, så fixar vi det här. -Nej.
Jag tänker inte lämna er.
Då så.
Nej.
Det räcker inte.
Efter det ändrade jag och Michael våra planer. Vi slutade umgås helt.
Vi påminde bara varandra om det värsta vi nånsin hade gjort.
Men vi bevakade Isobel länge. Hon gjorde aldrig nåt liknande igen.
Vi hade så många frågor, men vi ställde dem aldrig.
Vi försökte bara glömma.
-Vet du inte varför hon gjorde det? -Nej, vi förstod aldrig.
Jag förstår inte. Varför?
Du lär aldrig förstå. Du var inte dig själv.
-Men det var jag! Du såg det! -Nej, när jag hittade dig...
...och du tittade på mig, var du en annan person.
-Du gjorde det. Titta på min syster. -Jag ser henne så fort jag blundar.
Ni lät hela vår stad tro att hon dödade Jasmine och Kate.
Är det vad vi är? Mördare?
Max dödade mannen i öknen, och jag...
Finns det i vårt DNA?
Är vi nån mordisk art som landade här för att skada människor?
Vi vet inte varifrån vi kom eller vad vi är.
I tio år har folk terroriserat min familj.
Du gjorde oss till måltavlor. Du gjorde mig till måltavla.
Det var aldrig meningen. Jag var rädd, ung och dum.
Du var inte dum, Max. Du var ett geni!
Du var 17 år gammal och har mörkat ett mord i tio års tid.
-Det är ofattbart! -Liz...
Jag ville berätta några dagar senare, men då körde du härifrån.
Jag har inte fått nån sån blackout igen förrän nu.
Det betyder att det har börjat igen. Jag är farlig.
Vi har levt med en bekväm lögn i tio år.
Det är dags att möta sanningen nu.
Du förgjorde min syster för att rädda din egen.
Jag vill aldrig mer se dig, Max Evans.
Text: Hanna Måhl Åsberg www.sdimedia.com